Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
type: channel
description: Мовознавство : наук.-теорет. журн. / Ін-т мовозн. ім. О. О. Потебні, Укр. мовно-інформ. фонд Нац. акад. наук України. – К.: [б. в.], 1967. - Виходить раз на два місяці. - ISSN 0027-2833 _____________________________________________________________________________________________ Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Заснований 1967 року. Виходить 6 разів на рік. Журнал індексується в міжнародних базах даних - Cite Factor, Research Bible, Erih Plus, Index Copernicus, Crossref, Фахове наукове видання категорії "Б" (Наказ МОН України від 26.11.2020 №1471), Impact-фактор за оцінкою Міжнародної бази даних Cite Factor - 1,98. Також наш журнал отримав оцінку (Index Coprnicus Value) від Index Copernicus 76.80
publisher: Ін-т мовозн. ім. О. О. Потебні, Укр. мовно-інформ. фонд Нац. акад. наук України
language: uk
publication name: Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
issn: 0027-2833
items: Що було робити зі старорущиною при утвердженні української літературної мови на народній основі? Або чому тексти церковнослов’янською мовою сприймаємо як російські
items: Широка бита путь
items: Тінатін Мшвідобадзе Етапи та лінгвістичні аспекти мовного розвитку дітей до шести років
items: Скорочення з евіденційною семантикою в текстах неофіційної комунікації інтернет-дискурсу: типологія, структурні особливості, прагматичний потенціал
items: Знеголошувати чи не знеголошувати? До історії однієї полеміки між харківськими мовознавцями кінця XX ст
items: Семантична еволюція кодифікованих іншомовних запозичень в українській мові ХХІ ст
items: Хроніка
items: Концепт слово, мова в поетичній творчості Дмитра Павличка
items: Інтерпретація системних лексико-семантичних універсалій: діалектичний підхід
items: Український правопис та його сприйняття в суспільстві: заперечення, торг, прийняття
items: Переклад сербської художньої та наукової літератури в Україні як віддзеркалення сучасних міжслов’янських мовно-культурних контактів. 2
items: Відродження мови як поняття і термін: проблеми дефініції, соціокультурний і соціолінгвістичний аспекти вживання
items: Семантика граматичних евіденціалів та особливості її відтворення засобами «неевіденційних» мов
items: Літописний епізод про печенізьку облогу Києва: реконструйований текст та його форма
items: Переклад сербської художньої та наукової літератури в Україні як віддзеркалення сучасних міжслов’янських мовно-культурних контактів. 1.
items: Зміст журналу «Мовознавство» за 2024 рік
items: Олександр Тараненко. Історико-мовна міфотворчість у новій історії українського суспільства. II
items: Мова та її майбутнє [Рец. на: Селігей П. Українська мова у 2222 році : вступ до лінгвофутурології : монографія. Київ : Академперіодика, 2023. 452 с.]
items: Евфемізми й дисфемізми в контексті лінгвістичної прагматики
items: Неофіційні антропоніми в Галицько-Волинському літописі: Тюима, Белжѧнинъ, Рѧбьць, Ѡловѧньць, Медоушникъ
items: Номінація шаг в українській мові: актуалізація, реінтерпретація, сполучуваність, етимологія
items: Історико-мовна міфотворчість у новій історії українського суспільства. І
items: Тетяна Борисівна Лукінова
items: Історія української мови як історія перемог
items: Використання мови переконування в топових відео на ютубі в рекламі українських вин
items: Легендарні імена в аспекті відонімного словотвору
items: Мовно-ілюстративний матеріал як вторинна знакова (мікро)система
items: Лексичне нормування та культуромовні рекомендації очима етимолога

Що було робити зі старорущиною при утвердженні української літературної мови на народній основі? Або чому тексти церковнослов’янською мовою сприймаємо як російські
type: item
description: [Рец. на: Даниленко А. Від Біблії до Шекспіра: Пантелеймон Куліш і формуван­ня української літературної мови / пер. з англ. Петра Таращука. Київ : Критика, 2023. 432 с. , іл., бібліогр. покажч.] Певне, кожен, хто слухав службу Божу в церквах Московського патрі­архату, яка здійснюється церковнослов’янською мовою, проводив паралель між нею та російською. Дуже ця мова нагадує російську. Або принаймні вона (церковнослов’янська) значно ближча до сучасної російської, бо від україн­ської вона вочевидь відрізняється. Чому так? Адже на церковнослов’янській мові, після її потрапляння на Русь у зв’язку з хрещенням, відбилися явні ознаки місцевої київської (української) говірки. Коли представники української культурної еліти прийшли до усвідомлен­ня розвивати свою писемно-літературну мову з якомога більшим наближен­ням до говіркової, то неодмінно перед ними поставало питання: а що робити з багатющою кількасотлітньою книжною спадщиною, тобто руською писемні­стю? Що робити з великим обсягом давньоруських та церковнослов’янських мовних елементів, які в українській писемності були присутні постійно до кінця XVIII ст. і сприймалися вже як цілком органічне явище? Це питання, напевно, ставив перед собою і Пантелеймон Куліш, постать непересічна й неоднозначна в становленні нашої літератури й мови, але, поза всіма сумнівами, — без Куліша неможливо осягнути непростий про­цес утвердження української літературної мови від ХІХ ст. й до сьогодні. У часи Куліша саме й відбувалися пошуки нормування й подальшого розвит­ку української мови, і Куліш був, безперечно, в епіцентрі цих пошуків.
subject: Рецензії
  topic: section
creator: Віктор Мойсієнко
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-22
publication date: 2025-05-22
starting page: 83
ending page: 88
doi: 10.33190/0027-2833-341-2025-2-006

Широка бита путь
type: item
description: [Рец. на: Даниленко А. Від Біблії до Шекспіра: Пантелеймон Куліш і формування української літературної мови / пер. з англ. Петра Таращука. Київ : Критика, 2023. 432 c., іл., бібліогр. покажч.] Переклади наукових праць закордонних дослідників істотно примножу­ють український гуманітарний дискурс. Знаковими подіями стали публікації творів Ю. Шевельова, С. Плохія, Т. Снайдера, Дж. Броджі та ін.; сьогодні до них додається книжка Андрія Даниленка «From the Bible to Shakespire: Pan­telejmon Kulis (1819 – 1897) and the Formation of Literary Ukrainian» (Boston: Academic Studies Press, 2016), що прийшла до українського читача в автори­зованому перекладі. Виданню поки що не пощастило ні на розлогі рецензії, ні на відзна­ки1. Це й не дивно: видавництво «Критика» оприлюднило його на початку 2024 р., під звуки вибухів, сирен і генераторів. І чи знайдеться в читачів час на повільне прочитання й зосереджене осягнення? А проте оминути увагою цю працю не вдасться. Не тільки тому, що ав­тор — американсько-український славіст світового резонансу, відомий де­сятками вагомих публікацій з проблематики історії й типології слов’янських мов, а першовидання, вже презентоване в Україні2, здобуло низку престиж­них премій славістичних товариств Північної Америки та Європи.
subject: Рецензії
  topic: section
creator: Галина Наєнко
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-22
publication date: 2025-05-22
starting page: 74
ending page: 82
doi: 10.33190/0027-2833-341-2025-2-005

Тінатін Мшвідобадзе Етапи та лінгвістичні аспекти мовного розвитку дітей до шести років
type: item
description: Численні проблеми розвитку дитячої мови та постійний інтерес лінгвістів визначили актуальність, мету та методичні основи наукової роботи авторів статті — дослідити й вивчити психолінгвістичні аспекти та когнітивні основи мовного розвитку дітей дошкільного віку, виявити причини перешкод у мовному розвитку, знайти шляхи розвʼязання проблеми з розладом мови та розробити рекомендації щодо покращення результатів. Проблеми, окреслені у статті, досліджувалися з використанням методів описового, історико-порівняльного та критичного аналізу. Зокрема, розглядаються та переосмислюються різні теорії, наукова література, що стосуються сучасних проблем та етапів мовного розвитку дітей до шести років. Ці етапи (передмовленнєва стадія, етап одного слова, етап двох слів, eтап проголошення речення) відповідають фонематичному, морфологічному, синтаксичному та прагматичному аспектам. Виявляється, що всі діти, незалежно від їхньої мовної належності, в однаковій послідовності засвоюють мовленнєві звички, фонематичні одиниці, звукові значення. Інструментарій для вивчення мовного розвитку таких дітей має бути відмінним для різних мов, оскільки порушення мовного розвитку проявляються по-різному, і їхні маркери не є універсальними. У зв’язку з цим грузинська система мовлення вирізняється специфічною фонетичною системою і граматикою. Це дослідження сприятиме появі в сучасній психолінгвістиці інноваційних підходів і теорій, пов’язаних з порушеннями мовного розвитку дітей віком до шести років, а також допоможе особам і фахівцям, зацікавленим у вивченні даної проблеми, розробити і застосувати на практиці стратегії поліпшення мовного розвитку дітей віком до шести років _______________________________________________________ STAGES AND LINGUISTIC ASPECTS OF LANGUAGE DEVELOPMENT IN CHILDREN UNDER SIX YEARS OF AGE Numerous problems of children’s speech development and the constant interest of linguists determined the relevance, purpose and methodological foundations of the scientific work of the auth…
subject: Статті
  topic: section
subject: дитина
  topic: keywords
subject: мова
  topic: keywords
subject: мовлення
  topic: keywords
subject: етапи розвитку
  topic: keywords
subject: психолінгвістика
  topic: keywords
subject: проблема
  topic: keywords
subject: Child
  topic: keywords
subject: language
  topic: keywords
subject: speech
  topic: keywords
subject: developmental stages
  topic: keywords
subject: psycholinguistics
  topic: keywords
subject: problem
  topic: keywords
creator: Маріам Коберідзе
creator: Тінатін Мшвідобадзе
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-22
publication date: 2025-05-22
starting page: 63
ending page: 73
doi: 10.33190/0027-2833-341-2025-2-004

Скорочення з евіденційною семантикою в текстах неофіційної комунікації інтернет-дискурсу: типологія, структурні особливості, прагматичний потенціал
type: item
description: У статті на матеріалі сучасної української мови проаналізовано розширення се­мантичного спектру кодифікованих до початку нинішнього століття іншомовних за­позичень. За основу взято академічні словники за редакцією О. С. Мельничука 1974 і 1985 рр. Реєстр і тлумачення з цих видань порівнюємо з матеріалом низки різно­рідних лексикографічних видань, що вийшли після 2000 р., від «Сучасного словника іншомовних слів» О. І. Скопненка і Т. В. Цимбалюк за редакцією Г. П. Півторака (2006 р.) до колективної праці «Словник новітніх англізмів» (2022 р.). Використано також відповідний матеріал сучасних тлумачних словників української мови. Увага зосереджена на значеннєвому вимірі. Зазначені семантичні зміни є відображенням суспільно-політичних трансформацій, науково-технічного прогресу і культурного обміну, а також глобалізаційних процесів. Окреме місце посідають семантичні ін­новації, пов’язані з релевантними для України історичними подіями останніх років. Не всі нові значення і конотації запозичених слів зафіксовані в сучасних словниках, деякі з них виступають наразі лише в електронних виданнях та інших інтернет-дже­релах. Виділено групу давніх запозичень грецького і латинського походження, гер­манізми і романізми, класифіковані за тематичним принципом — науково-техніч­ні (серед яких особливу увагу приділено лінгвістичним), фінансово-економічні, суспільно-політичні і юридичні, науково-освітні терміни, лексика, належна до куль­турно-мистецької і побутової та інших сфер). Зазначені факти вторинної номінації в багатьох випадках пов’язані з вихідною і набутою багатозначністю відповідних анг­лійських лексем, у тому числі негерманського (переважно латинського) походження. Розширення значень запозичених лексем є свідченням подальшої інтернаціоналіза­ції сучасного українського лексикону. _________________________________________________________ SHORTENINGS WITH EVIDENTIAL SEMANTICS IN TEXTS OF INFORMAL INTERNET DISCOURSE: TYPOLOGY, STRUCTURE, AND PRAGMATICS The article focuses on the se…
subject: Статті
  topic: section
subject: мовні контакти
  topic: keywords
subject: запозичення
  topic: keywords
subject: словники іншомовних слів
  topic: keywords
subject: се­мантичні зміни
  topic: keywords
subject: глобалізація
  topic: keywords
subject: вторинна номінація
  topic: keywords
subject: інтернаціоналізація
  topic: keywords
creator: Владлена Кірілічева
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-22
publication date: 2025-05-22
starting page: 35
ending page: 62
doi: 10.33190/0027-2833-341-2025-2-003

Знеголошувати чи не знеголошувати? До історії однієї полеміки між харківськими мовознавцями кінця XX ст
type: item
description: У статті на матеріалі сучасної української мови проаналізовано розширення се­мантичного спектру кодифікованих до початку нинішнього століття іншомовних за­позичень. За основу взято академічні словники за редакцією О. С. Мельничука 1974 і 1985 рр. Реєстр і тлумачення з цих видань порівнюємо з матеріалом низки різно­рідних лексикографічних видань, що вийшли після 2000 р., від «Сучасного словника іншомовних слів» О. І. Скопненка і Т. В. Цимбалюк за редакцією Г. П. Півторака (2006 р.) до колективної праці «Словник новітніх англізмів» (2022 р.). Використано також відповідний матеріал сучасних тлумачних словників української мови. Увага зосереджена на значеннєвому вимірі. Зазначені семантичні зміни є відображенням суспільно-політичних трансформацій, науково-технічного прогресу і культурного обміну, а також глобалізаційних процесів. Окреме місце посідають семантичні ін­новації, пов’язані з релевантними для України історичними подіями останніх років. Не всі нові значення і конотації запозичених слів зафіксовані в сучасних словниках, деякі з них виступають наразі лише в електронних виданнях та інших інтернет-дже­релах. Виділено групу давніх запозичень грецького і латинського походження, гер­манізми і романізми, класифіковані за тематичним принципом — науково-техніч­ні (серед яких особливу увагу приділено лінгвістичним), фінансово-економічні, суспільно-політичні і юридичні, науково-освітні терміни, лексика, належна до куль­турно-мистецької і побутової та інших сфер). Зазначені факти вторинної номінації в багатьох випадках пов’язані з вихідною і набутою багатозначністю відповідних анг­лійських лексем, у тому числі негерманського (переважно латинського) походження. Розширення значень запозичених лексем є свідченням подальшої інтернаціоналіза­ції сучасного українського лексикону. _______________________________________________ TO BE OR NOT TO BE VOICED? FROM THE HISTORY OF ONE POLEMICS BETWEEN TWO KHARKIV LINGUISTS AT THE END OF THE 20TH CENTURY The article investigates a polemi…
subject: Статті
  topic: section
subject: мовні контакти
  topic: keywords
subject: запозичення
  topic: keywords
subject: словники іншомовних слів
  topic: keywords
subject: се­мантичні зміни
  topic: keywords
subject: глобалізація
  topic: keywords
subject: вторинна номінація
  topic: keywords
subject: інтернаціоналізація
  topic: keywords
creator: Андрій Даниленко
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-22
publication date: 2025-05-22
starting page: 19
ending page: 34
doi: 10.33190/0027-2833-341-2025-2-002

Семантична еволюція кодифікованих іншомовних запозичень в українській мові ХХІ ст
type: item
description: У статті на матеріалі сучасної української мови проаналізовано розширення се­мантичного спектру кодифікованих до початку нинішнього століття іншомовних за­позичень. За основу взято академічні словники за редакцією О. С. Мельничука 1974 і 1985 рр. Реєстр і тлумачення з цих видань порівнюємо з матеріалом низки різно­рідних лексикографічних видань, що вийшли після 2000 р., від «Сучасного словника іншомовних слів» О. І. Скопненка і Т. В. Цимбалюк за редакцією Г. П. Півторака (2006 р.) до колективної праці «Словник новітніх англізмів» (2022 р.). Використано також відповідний матеріал сучасних тлумачних словників української мови. Увага зосереджена на значеннєвому вимірі. Зазначені семантичні зміни є відображенням суспільно-політичних трансформацій, науково-технічного прогресу і культурного обміну, а також глобалізаційних процесів. Окреме місце посідають семантичні ін­новації, пов’язані з релевантними для України історичними подіями останніх років. Не всі нові значення і конотації запозичених слів зафіксовані в сучасних словниках, деякі з них виступають наразі лише в електронних виданнях та інших інтернет-дже­релах. Виділено групу давніх запозичень грецького і латинського походження, гер­манізми і романізми, класифіковані за тематичним принципом — науково-техніч­ні (серед яких особливу увагу приділено лінгвістичним), фінансово-економічні, суспільно-політичні і юридичні, науково-освітні терміни, лексика, належна до куль­турно-мистецької і побутової та інших сфер). Зазначені факти вторинної номінації в багатьох випадках пов’язані з вихідною і набутою багатозначністю відповідних анг­лійських лексем, у тому числі негерманського (переважно латинського) походження. Розширення значень запозичених лексем є свідченням подальшої інтернаціоналіза­ції сучасного українського лексикону. ______________________________________________________________ SEMANTIC EVOLUTION OF CODIFIED LOANWORDS IN THE UKRAINIAN LANGUAGE OF THE 21st CENTURY The article deals with the expansion of the semantic…
subject: Статті
  topic: section
subject: мовні контакти
  topic: keywords
subject: запозичення
  topic: keywords
creator: Володимир Пономаренко
rights: Авторське право (c) 2025
date: 2025-05-22
publication date: 2025-05-22
starting page: 3
ending page: 18
doi: 10.33190/0027-2833-341-2025-2-001

Хроніка
type: item
description: 25–26 жовтня 2024 р. у Національному університеті «Києво-Могилян­ська академія» відбулася Міжнародна наукова конференція «Проблеми за­гального і порівняльно-історичного мовознавства», присвячена пам’яті та 70-річчю від дня народження доктора філологічних наук, професора, заслу­женого діяча науки і техніки України, засновника і першого завідувача кафе­дри загального і слов’янського мовознавства НаУКМА Василя Вікторовича Лучика. Конференція стала знаковою подією в науковому житті, зокрема в галузі мовознавства, літератури, історії, культури, соціальних комунікацій, про що засвідчила участь у її роботі багатьох учених з провідних закладів вищої освіти і наукових установ. Співорганізаторами конференції виступили кафедра загального і слов’янського мовознавства НаУКМА, центр теоретичної, прикладної та комп’ютерної лінгвістики Українського мовно-інформаційного фонду Національної академії наук України, кафедра іноземних мов та перекладознавства Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, кафедра за­гального та прикладного мовознавства і слов’янської філології Донецького національного університету імені Василя Cтуса.
subject: Наукове життя
  topic: section
creator: Наукова хроніка
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-08
publication date: 2025-05-08
doi: 10.33190/0027-2833-340-2025-1

Концепт слово, мова в поетичній творчості Дмитра Павличка
type: item
description: У статті розглянуто концепти слово, мова в поетичному доробку Д. Павличка, що вербалізований багатьма лексемами, серед яких ми виділяємо центр і перифе­рію. До центру названого концептуального поля належать лексеми слово і мова, до периферії — глагол, суржик, пісня-мова, український словник, лексикон, матюки та ін. Значення центральних вербалізаторів можуть переплітатися, накладатися один на одного. Додаткових смислових відтінків набуває лексема слово в контекстуальній кореляції з номенами здорова нація, народ, держава, територія, земля, для яких мова є ідентифікатором, бо свідчить про незалежність нації, самостійність держави, автохтонність народу. Співвіднесення поетичного образу слова з назвами суспіль­но-політичної сфери допомагає осмислити значення мови для становлення держав­ності в Україні. Реалізація концепту слово здійснена із залученням найменувань морально-етич­ного змісту — невмирущість, свобода, дух народу, кров предків. Поет ототожнює слово з людиною, створюючи його персоніфікований образ. Таким чином митець демонструє глибинні витоки української мови, її зв’язок із ментальністю народу, що відображено в назвах навколишньої дійсності. Одним з поширених прийомів образності та логічної побудови думки в аналі­зованих висловленнях про слово є аналогія, при якій відбувається перетин інфор­маційних потоків кількох сфер. Тому слово української мови в поетичному доробку Д. Павличка — це щоденне чудо, сонце, серце, крові гордий спів, пісня, відвага, сила, сім’я, душа нескована, надія і наснага, чертог, що надає неповторних нових коно­тацій усьому висловленню, підкреслює зв’язок рідної мови з ментальністю народу. Поет говорить також про здобутки українців у галузі літературної творчості, називаючи мовотворчість Т. Шевченка зоряницею Кобзаря, творчість Лесі Українки й І. Франка — зіркою Лесиною і Франковою, вірші М. Рильського — Рильського ясною зорею. Мова у віршах поета постає як завоювання багатьох поколінь борців за її процвітання. Носіїв мови Д. Павличко поді…
subject: Статті
  topic: section
subject: концепт
  topic: keywords
subject: метафора
  topic: keywords
subject: аналогія
  topic: keywords
subject: смислові відтінки
  topic: keywords
subject: антоніми
  topic: keywords
creator: Катерина Глуховцева
creator: Ірина Глуховцева
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-08
publication date: 2025-05-08
doi: 10.33190/0027-2833-340-2025-1-005

Інтерпретація системних лексико-семантичних універсалій: діалектичний підхід
type: item
description: У другій половині ХХ – на початку ХХІ ст. з’явилося чимало ґрунтовних досліджень з лінгвістичної універсології, яка поступово набуває ознак окремої мовознавчої дисципліни. З одного боку, засвідчено наукові розвідки, у яких ви­вчають спільні для всіх мов явища лексико-семантичного рівня, з іншого, — не­достатньо уваги приділено універсальним принципам і параметрам системності лексико-семантичних парадигм, категорій та явищ з опертям на діалектичні прин­ципи розвитку світу. Актуальність публікації зумовлена потребою теоретичного мо­тивування та детального дослідження лексико-семантичних універсалій в аспекті кореляції із законами діалектики для глибшого пояснення системних відношень між лексичними одиницями. Видається доцільним суттєво доповнити лексико-семантичний рівень лінгві­стичної універсології з погляду інтерпретації парадигматичних, синтагматичних, внутрішньослівних та асоціативно-дериваційних (епідигматичних) відношень із застосуванням діалектичного методу на основі дії загальних законів. У статті опрацьовано засоби структурування та впорядкування лексико-семантичних па­радигм, з’ясовано природу системних зв’язків як універсалій, визначено під­ходи щодо використання загальних діалектичних законів для аналізу лекси­ко-семантичних універсалій. Абстрактно-логічні положення проілюстровано прикладами з трьох мов: двох — споріднених слов’янських — української і чеської та неспорідненої — англійської. Основним методом дослідження обрано діалектичний, що ґрунтується на від­носно одночасній дії семи універсальних (загальних) законів: єдності та боротьби протилежностей, закону заперечення заперечення, закону причинності, закону пе­реходу кількісних змін у якісні, закону свободи вибору, закону ієрархічності, закону цілеспрямованості. Крім цього, використано спеціальні методи: описовий, типоло­гічний, зіставний, метод системного аналізу. ________________________________________________________________________________ In the last half of the 20th and early 21st centuries …
subject: Статті
  topic: section
subject: лінгвістична універсологія
  topic: keywords
subject: діалектичні закони
  topic: keywords
subject: синтагматичні відношення
  topic: keywords
subject: асоціатив­но-дериваційні (епідигматичні) відношення
  topic: keywords
creator: Світлана Ковтюх
creator: Костянтин Орєхов
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-08
publication date: 2025-05-08
doi: 10.33190/0027-2833-340-2025-1-004

Український правопис та його сприйняття в суспільстві: заперечення, торг, прийняття
type: item
description: Стаття присвячена практичному та соціально-психологічному осмислен­ню проблемних питань українського правопису в соціумі впродовж XX–XXI ст. Особливу увагу приділено чинній редакції «Українського правопису» (2019), що збурила емоційні обговорення серед користувачів соціальних мереж, зокрема у фейсбуці. Орфографічний кодекс та його модифікації регулярно стають предметом най­запекліших дискусій не лише в закритому колі професійних філологів, а й серед широкого загалу, на думку якого, мова належить усій спільноті, а отже, будь-хто має право оцінювати та навіть ставити під сумнів запроваджені стандарти. Особливу активність виявляють учасники курсів української мови для дорослих, котрі потре­бують чітких орієнтирів як у використанні орфограм, так і у визначенні ролі право­пису в становленні українського суспільства. Серед проблем, яких торкаються під час обговорення правопису, зокрема ре­дакції 2019 р., можна виокремити три основні категорії: 1) практичні рішення для складних випадків написання слів іншомовного походження (як-от добір графічних знаків для відтворення фонем, яких немає в українській мові; написання складних слів разом, з дефісом чи окремо) або їх відмінювання (вибір закінчення в родовому відмінку однини для іменників чоловічого роду); 2) зручність орфографічних пра­вил для користувачів, які не мають філологічної освіти (зокрема, це особливо поміт­но в дискусіях довкола текстів Радіодиктанту національної єдності), психологічна адаптація мовців до запроваджених змін; 3) правопис як один із засобів конструю­вання української ідентичності. При оцінюванні різних реакцій суспільства на чинну редакцію українського правопису відзначалися неоднакові стадії сприйняття мовних норм серед мовців: заперечення і критика, «торг», тобто пропозиції змінити чинні приписи, та прийнят­тя й обґрунтування цих приписів як слушних і таких, що відповідають прагненню українців до культурно-мовної незалежності. ________________________________________________________________________…
subject: Статті
  topic: section
subject: українська мова
  topic: keywords
subject: правопис
  topic: keywords
subject: мовні стандарти
  topic: keywords
subject: національна ідентичність
  topic: keywords
subject: суспільна дискусія
  topic: keywords
creator: Олександра Малаш
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-08
publication date: 2025-05-08
doi: 10.33190/0027-2833-340-2025-1-003

Переклад сербської художньої та наукової літератури в Україні як віддзеркалення сучасних міжслов’янських мовно-культурних контактів. 2
type: item
description: Стаття присвячена аналізу проблем еквівалентності перекладу й оригіналу крізь призму рецепції сучасної сербської художньої літератури (прозових творів письменниці В. Огнєнович) і зразків сербської і хорватської наукової (філологічних розвідок Д. Айдачича, Б. Сикимич, А. Зарадії-Кіш) та науково-популярної літера­тури (колективної монографії сербських істориків М. Поповича, М. Тимотієвича і М. Ристовича «Історія приватного життя сербів: від середньовіччя до сучасності»), які заслуговують на увагу українського читача. Дослідження проблем, пов’язаних з еквівалентністю перекладу й оригіналу, ґрунтується на власному перекладацько­му досвіді авторки цієї статті. У ході дослідження використано методи лінгвістич­ного опису, лінгвістичного спостереження, семантичного і структурного аналізу, контрастивного і типологічного аналізу. Результати дослідження підсумовують пе­рекладацький досвід і можуть послугувати внеском до скарбниці сербсько-україн­ських та хорватсько-українських культурних взаємозв’язків. У висновках визначено найефективніші перекладацькі техніки, стратегії і рішення, спрямовані на досягнен­ня семантичної та стилістичної еквівалентності перекладу й оригіналу: це домести­кація й форенізація, поєднання цих стратегій; морфологічна заміна претеритальних форм дієслова; різні види компенсації; додавання; зміни в царині сербського син­таксису; відтворення розмовної і жаргонної лексики тощо. Беруться до уваги специ­фічні риси менталітету різних слов’янських народів, що зумовлюють відмінності в картинах світу, а також роль і діапазон сучасних перекладацьких підходів і методів, різних видів необхідних морфологічних та пунктуаційних варіацій. Визначаються головні особливості сербського художнього і наукового стилів, шляхи досягнення досконалості дискурсу (у плані змісту й форми), а також шляхи відтворення їхніх особливостей засобами української мови. __________________________________________________________________________ The article deals with the analysis of problems o…
subject: Статті
  topic: section
subject: Serbian-Ukrainian translation
  topic: keywords
subject: compensation in translation
  topic: keywords
subject: сербсько-український переклад
  topic: keywords
subject: компенсація в перекладі
  topic: keywords
creator: Вероніка Ярмак
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-08
publication date: 2025-05-08
doi: 10.33190/0027-2833-340-2025-1-002

Відродження мови як поняття і термін: проблеми дефініції, соціокультурний і соціолінгвістичний аспекти вживання
type: item
description: У статті розглянуто проблему вживання словосполучень відродження мови, мовне відродження як соціолінгвістичних термінів у сучасній українській літера­турній мові. Словосполучення відродження мови, мовне відродження в україн­ських публіцистичних і наукових текстах засвідчені вже в першій половині ХХ ст., частотність досліджуваних одиниць почала істотно зростати з 1990‑х рр. і триває й на початку ХХІ ст. Елементи відродження мови, мовне відродження виникли за аналогією до поняття «національне відродження», що, своєю чергою, постало внаслі­док рецепції філософсько-релігійних принципів Гуманізму й Відродження в ХІХ ст. У соціолінгвістичних дослідженнях використовують термін зворотний мовний зсув, який виник унаслідок калькування англ. reversing language shift, і є близьким за зна­ченням до одиниць відродження мови, мовне відродження. В українській мові терміни мовний зсув / зворотний мовний зсув мають внутрішню форму, що позначена очевидною негативною конотацією, оскільки лек­сема зсув містить у своїй семантичній структурі сему руйнації. Констатовано, що терміни мовний зсув / зворотний мовний зсув, незважаючи на їхню частотність у су­часних соціолінгвістичних дослідженнях, не можна вважати вдалими в українській терміносистемі. Проаналізовано також взаємозв’язки та дефініції термінів відродження мови, мовне відродження, лінгвістика відродження, ревайвалістика, рекреація мови, ре­новація мови, ревіталізація мови, ренативізація мови та ін. _______________________________________________________________________________ The article examines the problem of using the units відродження мови, мовне відродження as sociolinguistic terms in the modern Ukrainian literary language. The phrases відродження мови, мовне відродження in Ukrainian in publicistic and scientific texts are already attested in the first half of the 20 century; the frequency of the studied units began to increase significantly from the 1990s and continues at the beginning of the 21st century. The terms відродже…
subject: Статті
  topic: section
subject: українська мова
  topic: keywords
subject: семантика
  topic: keywords
subject: лексика
  topic: keywords
subject: соціо­лінгвістика
  topic: keywords
subject: відродження мови
  topic: keywords
creator: Олександр Скопненко
creator: Лілія Андрієнко
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-05-08
publication date: 2025-05-08
doi: 10.33190/0027-2833-340-2025-1-001

Семантика граматичних евіденціалів та особливості її відтворення засобами «неевіденційних» мов
type: item
description: Стаття присвячена опису семантики граматичних евіденціалів та способів її відтворення засобами мов, у яких джерело інформації не маркується граматично (так званих неевіденційних мов). Особливу увагу було приділено критичній оцінці «вузького» та «широкого» визначень евіденційності, зокрема проблемі виділення неграматичних (лексичних / функціональних) евіденціалів і тлумачення форм на стику між «чистою» евіденційністю та епістемійною модальністю. Оскільки обсяг модальних домішок в евіденціалах прямо залежить від типу (та розміру) евіденційної системи, з метою отримання максимально репрезентатив­них результатів було обрано одну найбільш базову, «бінарну», евіденційну систему (турецьку) та одну розвинену, п’ятикомпонентну, систему (таріанську). Після ана­лізу загальних граматичних значень, закладених в обраних евіденційних системах, було здійснено пошук їхніх лексико-синтаксичних відповідників в українській та англійській мовах. У результаті аналізу турецьких евіденційних форм обґрунтовано їхній багатофункціональний характер і підкреслено особливу роль контексту для їх опису та перекладу. Стосовно таріанських евіденціалів встановлено, що ефективність їх відтворення засобами «неевіденційних» мов коливається. Зокрема, визначено, що евіденціали з семантикою засвідченості (візуальні та невізуальні) піддаються від­творенню відносно легко, тоді як семантика інферентивів і презумптивів характе­ризується складною структурою, що негативно впливає на якість та повноту від­творення цих форм. Також наголошується на особливому характері переповідної семантики, зокрема на її високій сполучуваності з дубітативною семантикою. Під час аналізу зазначених мовних форм виявлено низку додаткових евіден­ційних значень, деяким з яких не приділено належної уваги в дослідженнях з еві­денційності (маркування епістемійної позиції мовця, обсягу його епістемійних прав / обов’язків). Перспективу подальших розвідок убачаємо у всебічному описі цих «неджерелопозначальних» значень евіденціалів та дослідж…
subject: Статті
  topic: section
subject: евіденційність
  topic: keywords
subject: переповідність
  topic: keywords
subject: дубітатив
  topic: keywords
subject: епістемійна мо­дальність
  topic: keywords
subject: семантика
  topic: keywords
subject: переклад
  topic: keywords
creator: Владлена Кірілічева
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-04-25
publication date: 2025-04-25
starting page: 76
ending page: 92
doi: 10.33190/0027-2833-339-2024-6-004

Літописний епізод про печенізьку облогу Києва: реконструйований текст та його форма
type: item
description: У статті показано складний звязок між історією тексту та його поетикою, а також іншими рівнями мовної організації, зокрема з синтаксисом. На прикладі одно­го епізоду Повісті минулих літ показано можливості текстуальної реконструкції та її вплив на розуміння поетичної форми тексту, який раніше вважався суто прозовим. Втім, серії лексичних повторів, а також паралелізм довжини просодичних сегмен­тів, як і вживання фокалізаційних часток, вказують складну поетичну та риторичну форму аналізованого фрагмента. Для реконструкції вихідного текстуального стану були залучені такі свідки тексту: Лаврентіївський, Іпатський, Радзивіллівський та Острозький рукописи Повісті минулих літ, а також Комісійний та Троїцький руко­писи Першого новгородського літопису. Внаслідок зіставлення двох гілок традиції передачі тексту ми зясували, як виглядав текст фрагмента на момент їхнього розхо­дження. Послідовно додержуючи елементарних правил текстології (обирати з двох альтернативних читань коротше або ж складніше), ми отримали варті уваги резуль­тати. Так, виявилося, що частка же вживається лише у випадку зміни просторового чи психологічного фокусу нарації. Натомість сполучник і фігурує значно рідше, ніж у пізніших станах тексту. Виявилося, що він з’являється майже завжди між речен­нями з аористом та іншими дієслівними часами. Таким чином, це не і сурядний, а давніший і – протиставний. Таким чином підверджується раніше висловлена в публікаціях автора ідея про те, що окремі завершені епізоди найдавнішого літопису слід досліджувати як окремі, завершені твори зі своєю текстуальною історією та своєрідною поетикою. _______________________________________________ The article shows the complex connections that exist between the history of a text and its poetics, as well as other levels of linguistic organisation, in particular, syntax. One fragment from the Tale of Bygone Years demonstrates the possibilities of textual reconstruction and its implications for understanding the poetic form of texts tha…
subject: Статті
  topic: section
subject: Київська Русь
  topic: keywords
subject: літопис
  topic: keywords
subject: синтаксис
  topic: keywords
creator: Назарій Назаров
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-04-25
publication date: 2025-04-25
starting page: 59
ending page: 75
doi: 10.33190/0027-2833-339-2024-6-003

Переклад сербської художньої та наукової літератури в Україні як віддзеркалення сучасних міжслов’янських мовно-культурних контактів. 1.
type: item
description: Стаття присвячена аналізу проблем еквівалентності перекладу й оригіналу крізь призму рецепції сучасної сербської художньої літератури (прозових творів письменниці В. Огнєнович) і зразків сербської і хорватської наукової (філологічних розвідок Д. Айдачича, Б. Сикимич, А. Зарадії-Кіш) та науково-популярної літера- тури (колективної монографії сербських істориків М. Поповича, М. Тимотієвича і М. Ристовича «Історія приватного життя сербів: від середньовіччя до сучасності»), які заслуговують на увагу українського читача. Дослідження проблем, пов’язаних з еквівалентністю перекладу й оригіналу, ґрунтується на власному перекладацькому досвіді авторки цієї статті. У ході дослідження використано методи лінгвістичного опису, лінгвістичного спостереження, семантичного і структурного аналізу, контрастивного і типологічного аналізу. Результати дослідження підсумовують перекладацький досвід і можуть послугувати внеском до скарбниці сербсько-українських та хорватсько-українських культурних взаємозв’язків. У висновках визначено найефективніші перекладацькі техніки, стратегії і рішення, спрямовані на досягнення семантичної та стилістичної еквівалентності перекладу й оригіналу: це доместикація й форенізація, поєднання цих стратегій; морфологічна заміна претеритальних форм дієслова; різні види компенсації; додавання; зміни в царині сербського син- таксису; відтворення розмовної і жаргонної лексики тощо. Беруться до уваги специфічні риси менталітету різних слов’янських народів, що зумовлюють відмінності в картинах світу, а також роль і діапазон сучасних перекладацьких підходів і методів, різних видів необхідних морфологічних та пунктуаційних варіацій. Визначаються головні особливості сербського художнього і наукового стилів, шляхи досягнення досконалості дискурсу (у плані змісту й форми), а також шляхи відтворення їхніх особливостей засобами української мови. ___________________________________________________________________________
subject: Статті
  topic: section
subject: сербсько-український переклад
  topic: keywords
subject: стратегії доместикації й форенізації
  topic: keywords
subject: морфоло­гічна заміна
  topic: keywords
creator: Вероніка Ярмак
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-04-25
publication date: 2025-04-25
starting page: 43
ending page: 58
doi: 10.33190/0027-2833-339-2024-6-002

Зміст журналу «Мовознавство» за 2024 рік
type: item
description: Всі матеріали опубліковані за 2024 рік
subject: Наукове життя
  topic: section
subject: 2024
  topic: keywords
creator: Адміністрація журналу
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-04-25
publication date: 2025-04-25
doi: 10.33190/

Олександр Тараненко. Історико-мовна міфотворчість у новій історії українського суспільства. II
type: item
description: У статті розглядається явище активізації в певних національно активних колах сучасного українського суспільства (кінець ХХ — початок ХХІ ст.) різних аспек­тів історико-мовної міфотворчості — як один з виявів «аматорської лінгвістики» на загальному тлі, з одного боку, значного посилення уваги в цей час до української національної проблематики, а з другого, — недовіри до «офіційної» науки (історії, етнології, мовознавства та ін.). У загальних межах цього явища можна виокремити три основні тематичні напрями. Це, по-перше, пошуки «золотого віку» української мови в глибокому доісторичному минулому — з виведенням її як однієї з найдавні­ших мов світу. Основна увага при цьому приділяється вже не тільки «класичному» питанню про «мову Адама і Єви в раю», а й висновкам про праукраїнську мову як мову народу трипільської цивілізації, обговоренню історичного місця української мови порівняно із санскритом (як давнішої від нього, такої самої давньої, як безпо­середнього нащадка санскриту або ж із прямим ототожненням її з цією мовою) та ін. По-друге, це поширення різних напрямів українського неоязичництва (квазі- або псевдоязичництва) з виходом на оперування мовними даними — як [нібито] справді органічної для наших предків системи вірувань на відміну від запозиченого з чужої релігії монотеїзму, з культивуванням персонажів давньоукраїнського пантеону — як досі відомих науці, так і нововідкритих. І, по-третє, це демонстрування «позитивної оцінності» складу та загального «образу» української мови, насамперед з увагою до такого її аспекту, як внутрішня форма ряду українських слів (як з етимологічно обґрунтованим, але в семантичному плані невиправдано абсолютизованим, так і з тільки домислюваним у плані «народної етимології» її трактуванням) Констатується, що українська національна та державна самосвідомість, яка утверджується в сучасному суспільстві, певною мірою об’єктивно ще, можливо, потребує існування відповідних історичних державо- і мовотворчих міфів, про що свідчить також активі…
subject: Статті
  topic: section
subject: історія української мови
  topic: keywords
subject: Трипілля
  topic: keywords
subject: історико-мовні міфи
  topic: keywords
subject: Велесова книга
  topic: keywords
subject: неоязичництво
  topic: keywords
creator: Олександр Тараненко
rights: Авторське право (c) 2025 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2025-04-25
publication date: 2025-04-25
starting page: 3
ending page: 42
doi: 10.33190/0027-2833-339-2024-6-001

Мова та її майбутнє [Рец. на: Селігей П. Українська мова у 2222 році : вступ до лінгвофутурології : монографія. Київ : Академперіодика, 2023. 452 с.]
type: item
description: Монографія Пилипа Селігея «Українська мова у 2222 році: Вступ до лінгвофутурології», як випливає з назви, присвячена розбудові нового для нашої мовознавчої науки напряму, пов’язаного з поняттям майбутнього. Її вирізняє масштаб постановки питання і завдання максимально повно висвіт­лити ті аспекти футурологічної проблематики, які можуть бути корисними та доречними при дослідженні мови. Тема майбутнього в розвитку окремої мови і мов світу загалом набула актуальності в останні десятиліття на тлі загальних змін у світі, які прийнято називати глобалізаційними. Фокусу­вання на футурологічних сценаріях, на темі майбутнього стало реакцією на високу ентропійність соціального буття, з одного боку, а з другого — на пришвидшений характер соціальних, культурних, кліматичних, географіч­них процесів у глобалізованому середовищі. Ці явища істотно вплинули на стан мовного універсуму: постійним предметом наукового діалогу в межах мовознавчого дискурсу стали зрушення, що спостерігаються та документу­ються в лексиці, синтаксисі, фразеології, семантиці та прагматиці окремих мов, а також у різноманітних аспектах функціонування мови в соціумі. При цьому сфера міжмовної взаємодії, у межах якої традиційно вивчалися окремі мовні контакти, лексичні запозичення, гібридні мови, зазнала кардинальних змін, перетворившись на потужний напрям, у якому об’єктом аналізу стали глобальні зрушення у статусах та функціонуванні мов світу та масштабні процеси, зумовлені так званими культурними трансферами. У цьому контексті закономірно виникає потреба розроблення наукових засад для прогнозування мовних змін та прогнозування мовного розвитку. Автор у цьому питанні займає чітку позицію та доводить тезу про те, що мовне прогнозування має зайняти своє місце в межах предметного поля лінгвістики й стати її повноправним складником.
subject: Рецензії
  topic: section
creator: Тетяна Радзієвська
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
doi: 10.33190/0027-2833-338-2024-5-005

Евфемізми й дисфемізми в контексті лінгвістичної прагматики
type: item
description: У статті аналізуються явища евфемії та дисфемії на матеріалі текстів сучасних українських авторів, адже в їхніх творах помічаємо визначальні особливості, важ­ливі для нашого дослідження. Розгляд пʼятнадцяти романів дає змогу стверджувати, що евфемізація та дисфемізація є характерними явищами для українського худож­нього дискурсу. У межах статті виокремлено 287 евфемізмів і 219 дисфемізмів. Ев­фемізми й дисфемізми визначено як непрямі мовленнєві акти (згідно з класифіка­цією Дж. Серля) й досліджено в межах прагмалінгвістичного вчення. Цей підхід уможливлює комплексний аналіз явищ, адже часто спостерігається використання імплікатур як елементів прихованого, додаткового, невербалізованого значення, а також пресупозицій, які містять покликання на спільну, вже відому інформацію в повідомленні. Наголошено також на важливості розгляду номінацій з урахуванням прагматичних принципів спілкування, серед яких принцип кооперації Г. Грайса й принципи ввічливости Дж. Ліча, П. Браун і С. Левінсона (зокрема «теорія втрати чи збереження обличчя»). Виокремлено стратегії, застосовані авторами в дослідженні вторинних найменувань. Зокрема, для реалізації мовленнєвих евфемістичних актів використовують стратегії уникнення, асоціативного покликання, приховування, не­називання, описовости, а для дисфемістичних мовленнєвих актів характерні страте­гії асоціативного покликання, пейоративного порівняння, негативного маркування, дискредитації та зневаги. Евфемізація й дисфемізація дають змогу авторам реалізу­вати переслідувані інтенції, доповнюючи фрагменти повідомлень емоційно-експре­сивними компонентами, що урізноманітнюють стилістику тексту.
subject: Статті
  topic: section
subject: ПРАВИЛА ОФОРМЛЕННЯ ПУБЛІКАЦІЙ
  topic: category
subject: евфемізм
  topic: keywords
subject: дисфемізм
  topic: keywords
subject: лінгвістична прагматика
  topic: keywords
subject: прагмалінгвістика
  topic: keywords
subject: мовленнєвий акт
  topic: keywords
subject: імплікатура
  topic: keywords
subject: пресупозиція
  topic: keywords
creator: Валентина Балаж Балаж
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
starting page: 66
ending page: 75
doi: 10.33190/0027-2833-338-2024-5-004

Неофіційні антропоніми в Галицько-Волинському літописі: Тюима, Белжѧнинъ, Рѧбьць, Ѡловѧньць, Медоушникъ
type: item
description: У статті з’ясовано функціонально-прагматичні особливості, мотиваційну осно­ву, референтні зв’язки, денотативні і конотативні складники змісту індивідуальних неофіційних антропонімів Тюима, Белжѧнинъ, Рѧбьць, Ѡловѧньць, Медоушникъ в Іпатіївському літописі за списком 1425 року. Для зіставлення залучено Хлєбников­ський список середини ХVI ст. та переклади, зроблені Т. Кострубою і Л. Є. Махновцем. Зазначені антропоніми засвідчені тільки у Волинській частині Галицько-Во­линського літопису, у статтях *1260–1280 рр., які присвячені діяльності луцького і володимирського кн. Мстислава Даниловича, галицького кн. Лева Даниловича, волинських князів Володимира Васильковича, Василька Романовича. На основі аналізу змісту літописних статей, хронології історичних подій реконструйовано приблизний вік, риси психологічного портрета осіб, які отримали зазначені неофі­ційні імена. Неофіційне ім’я Тюима належить воєводі, має відойконімне походжен­ня, є застиглою формою родового відмінка назви польського міста в Ленчицькій землі. Сигніфікат імені Тюима містить денотативні ознаки, пов’язані із соціальним статусом, військовим досвідом його власника. Під час реконструкції семантики антропоніма Тюима було уточнено обставини походу 1277 р. Мстислава Данило­вича, Володимира Васильковича, Юрія Львовича на Литву. Василко Белжѧнинъ і Рѧбьць — воєводи Лева Даниловича. Доведено, що використане в літописі поряд з іменем Василко слово белжанинъ є індивідуальним неофіційним антропонімом, утвореним на основі відповідного етноніма. Ім’я Рѧбьць виникло внаслідок пере­осмислення значення ‛шуліка’ д.-рус. рѧбьць. В історичних словниках значення ‛шуліка’ д.-рус. рѧбьць не враховане. Неофіційний антропонім Ѡловѧньць нале­жить представнику волинської боярської еліти другої половини ХІІІ ст., раднику Володимира Васильковича, є відапелятивним іменуванням, яке виокремлює носія за родом занять. Ототожнення Олов’янця з особою на ім’я Борко є безпідставним. В імені Степанъ Медоушникъ перший компонент свідчить про боя…
subject: Статті
  topic: section
subject: Галицько-Волинський літопис
  topic: keywords
subject: неофіційний антропонім
  topic: keywords
subject: Тюима
  topic: keywords
subject: Василко Белжѧнинъ
  topic: keywords
subject: Рѧбьць, Ѡловѧньць
  topic: keywords
subject: Медоушникъ
  topic: keywords
creator: Ганна Межжеріна
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
starting page: 44
ending page: 65
doi: 10.33190/0027-2833-338-2024-5-003

Номінація шаг в українській мові: актуалізація, реінтерпретація, сполучуваність, етимологія
type: item
description: У статті розглянуто функціонування номінації грошової одиниці шаг в україн­ській мові нового періоду. На матеріалі художніх, діалектних, історичних і фольклорних текстів показано, що назва шаг на початку ХІХ ст. позначала конкретну монету, а пізніше — будь-яку малу кількість грошей. Констатовано, що лексема шаг належить до староукраїнської спадщини, яка збереглася в новій українській літературній мові. Більшість етимологічних джерел наполягає на українському походженні досліджуваної назви. До початку ХХ ст. лексема шаг пасивізувала­ся, проте завдяки своїй високій частотності в попередній період пройшла процес фразеологізації і стала елементом багатьох фразем, які активно вживані в сучасній українській літературній мові. Номінацію шаг для позначення сотої частини гривні вперше закріпив «Закон про грошову одиницю, биття монети та друк кредитових державних білетів», який ухвалила Мала Рада УНР 1 березня 1918 р. Після поразки Української революції 1917–1921 рр. назва шаг перейшла до категорії історизмів. З відновленням незалежності України 1991 р. розпочався новий етап актуалізації найменування шаг. Під час запровадження в обіг національної грошової одиниці гривні 1996 р. з’явилася ідея повернути найменування шаг для номінації української розмінної монети. Проте в той час соту фракцію гривні назвали копійкою — давнім запозиченням з російської мови. Національний банк України 2 вересня 2024 р. ініціював заміну назви розмінної монети копійка на шаг. Почався новий процес актуалізації та реінтерпретації найме­нування шаг в українській мові.
subject: Статті
  topic: section
subject: українська мова
  topic: keywords
subject: семантика
  topic: keywords
subject: номінація
  topic: keywords
subject: лексика
  topic: keywords
subject: фраземіка
  topic: keywords
subject: кодифікація
  topic: keywords
subject: нумізматика
  topic: keywords
creator: Олександр Скопненко
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
starting page: 25
ending page: 43
doi: 10.33190/0027-2833-338-2024-5-002

Історико-мовна міфотворчість у новій історії українського суспільства. І
type: item
description: У статті розглядається явище активізації в певних національно активних колах сучасного українського суспільства (кінець ХХ — початок ХХІ ст.) різних аспек­тів історико-мовної міфотворчості — як один з виявів «аматорської лінгвістики» на загальному тлі, з одного боку, значного посилення уваги в цей час до української національної проблематики, а з другого, — недовіри до «офіційної» науки (історії, етнології, мовознавства та ін.). У загальних межах цього явища можна виокремити три основні тематичні напрями. Це, по-перше, пошуки «золотого віку» української мови в глибокому доісторичному минулому — з виведенням її як однієї з найдавні­ших мов світу. Основна увага при цьому приділяється вже не тільки «класичному» питанню про «мову Адама і Єви в раю», а й висновкам про праукраїнську мову як мову народу трипільської цивілізації, обговоренню історичного місця української мови порівняно із санскритом (як давнішої від нього, такої самої давньої, як безпо­середнього нащадка санскриту або ж із прямим ототожненням її з цією мовою) та ін. По-друге, це поширення різних напрямів українського неоязичництва (квазі- або псевдоязичництва) з виходом на оперування мовними даними — як [нібито] справді органічної для наших предків системи вірувань на відміну від запозиченого з чужої релігії монотеїзму, з культивуванням персонажів давньоукраїнського пантеону — як досі відомих науці, так і нововідкритих. І, по-третє, це демонстрування «позитивної оцінності» складу та загального «образу» української мови, насамперед з увагою до такого її аспекту, як внутрішня форма ряду українських слів (як з етимологічно обґрунтованим, але в семантичному плані невиправдано абсолютизованим, так і з тільки домислюваним у плані «народної етимології» її трактуванням) Констатується, що українська національна та державна самосвідомість, яка утверджується в сучасному суспільстві, певною мірою об’єктивно ще, можливо, потребує існування відповідних історичних державо- і мовотворчих міфів, про що свідчить також активі…
subject: Статті
  topic: section
subject: історія української мови
  topic: keywords
subject: історико-мовні міфи
  topic: keywords
subject: «золотий вік» української мови
  topic: keywords
subject: Трипілля
  topic: keywords
subject: арії
  topic: keywords
subject: укри
  topic: keywords
subject: «Велесова книга»
  topic: keywords
creator: Олександр Тараненко
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
starting page: 2
ending page: 24
doi: 10.33190/0027-2833-338-2024-5-001

Тетяна Борисівна Лукінова
type: item
description: 6 липня 2024 р. пішла з життя відома українська мовознавиця, патріархиня української славістичної науки другої половини ХХ – початку ХХІ ст., багаторічна співробітниця Інституту мовознавства ім. О. О. Потебні НАН України, доктор філологічних наук, авторка понад 200 наукових праць, учасниця багатьох міжнародних з’їздів славістів Тетяна Борисівна Лукінова.
subject: Наукове життя
  topic: section
creator: Редакція
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16

Історія української мови як історія перемог
type: item
description: Дискусія про важливість української мови в Україні — це не лише питання безкомпромісної відмови від російської, не лише повернення до свого, втраченого або приниженого в Російській імперії чи СРСР. Це ще й інколи іронічне «а де ж ви були раніше» від опонентів і навіть ідейних прихильників українізації. Це й звинувачення в бездіяльності та смиренстві. «Припустімо, українську мову знищували. Але чому ніхто нічого не робив для того, щоб зупинити це нищення? Можливо, насправді мова була не така вже й потрібна?» — запитаннями приблизно такого змісту провокують ті, для кого мовне питання — річ другорядна. Книжка «Українська мова. Подорож із Бад-Емса до Страсбурга», яку на- писала Орися Демська, — саме про те, як «ніхто нічого не робив» і яких зусиль насправді доклали українці — мовознавці, історики, державні та громадські діячі, — щоб кожен нині міг прочитати цю книжку, пишаючись нашою мовою, її можливостями і стійкістю до кількасотлітнього лінгвоциду.
subject: Рецензії
  topic: section
creator: Олександра Малаш
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
starting page: 78
ending page: 82

Використання мови переконування в топових відео на ютубі в рекламі українських вин
type: item
description: У статті представлено результати розвідки, спрямованої на оцінку ефективності реклами українських вин на ютубі. Проаналізовано використання лінгвістичних засобів і технік мови переконування, сформульованих Б. Лембом. Це дозволяє вияви- ти сучасні ефективні стратегії в рекламі українських вин. Результати дослідження показують, що техніки мови переконування, розроблені Лембом, широко застосовуються в рекламі українських вин. Крім того, дослідження виявило використання інших технік, таких як специфічні синтаксичні конструкції та лексика, словесні натяки тощо. Ці результати надають цінну інформацію про розвиток лінгвістичних стратегій у рекламі, що свідчить про їх адаптацію до сучасних вимог ринку. Метою цієї статті є дослідження застосування різноманітних лінгвістичних прийомів у рекламі української винної продукції. Автор аналізує, як лінгвістичні техніки впливають на ефективність рекламних повідомлень і сприяють формуванню позитивного іміджу продукції серед споживачів. У дослідженні використано методи індукції, дедукції, аналізу, синтезу, спостереження, опису та порівняння, що дозволило комплексно оцінити ефективність застосування технік мови переконування в рекламних текстах. Серед найпоширеніших засобів можна виділити алітерацію, емоційну мову, асонанс, перебільшення/гіперболу, інклюзивну мову тощо. Ці прийоми створення емоційного зв’язку між брендом і споживачем, підвищують ефективність рекламних повідомлень. У рекламних відео на ютубі активно застосовуються різноманітні техніки мови переконування, такі як аналогії, анекдоти (історії з власного досвіду), апеляція до різних емоцій, асонанс, атаки, кліше, конотації, емоційно забарвлена лексика, евфемізми, розмовна мова, гіперболи тощо. Такі прийоми забезпечують глибше проникнення рекламного повідомлення у свідомість аудиторії та сприяють формуванню лояльності до продукту.
subject: Статті
  topic: section
creator: Анелія Польщак
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
doi: 10.33190/0027-2833-337-2024-4-004

Легендарні імена в аспекті відонімного словотвору
type: item
description: Пропонована стаття є продовженням наших попередніх студій у царині теорії та методології досліджень явища епонімії. Згідно з представленою ідеєю, основними семантичними параметрами опису й аналізу є параметр твірної одиниці, похідної лексеми та зв’язку між ними. У цій розвідці увага зосереджена на особливій групі власних назв, які є твірними для епонімів, — легендарних іменах. Ці пропріативи займають унікальне місце в ономастичному просторі, оскільки є проміжною ланкою між власними назвами на позначення денотатів реального світу та власними назва­ ми, які позначають вигадані, міфічні та фентезійні об’єкти, постаті тощо. Перші в розвідці означені як реаліоніми, другі — як міфоніми. Пропонується дворівневий підхід для систематизації твірних для епонімів власних назв. На першому рівні основним критерієм виокремлення є відношення дено­ тата до реального світу (реальний, вигаданий, проміжна група). На другому рівні використовуємо денотатно­номінативний підхід, запропонований М. Торчинським, для визначення особливостей позначуваного тією чи іншою власною назвою. Завдяки цьому підходу в межах трьох згаданих класів було встановлено такі підтипи власних назв, як антропоніми, теоніми, зооніми, топоніми тощо. Важливим для класифікації є запобігання змішуванню денотатно­номінативного критерію та критерію джерела походження власної назви. На основі результатів, отриманих у дисертаційному дослідженні, у цій розвідці представлено глибший аналіз кожного легендарного імені, виокремленого з обра­ них словників. У межах дослідження встановлено такі підтипи легендарних імен, як антропоніми, топоніми, теоніми та зооніми. Легендарні антропоніми поділено на ті, що позначають святих та біблійних персонажів, і ті, які вказують на напівміфічні постаті. Більше уваги приділяється денотату кожної власної назви та зв’язку між позначуваним та позначенням.
subject: Статті
  topic: section
subject: ПРАВИЛА ОФОРМЛЕННЯ ПУБЛІКАЦІЙ
  topic: category
subject: легендарні імена
  topic: keywords
subject: оніми
  topic: keywords
subject: епоніми
  topic: keywords
subject: семантична деривація
  topic: keywords
creator: Марія Остапенко
rights: Авторське право (c) 2024 Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
starting page: 2
ending page: 23
doi: 10.33190/0027-2833-337-2024-4-003

Мовно-ілюстративний матеріал як вторинна знакова (мікро)система
type: item
description: Стаття присвячена вивченню ілюстративного матеріалу в лінгвістичній та лінгводидактичній літературі з погляду його функціонування в цій літературі в ролі вторинної семіотичної системи. За своїми масштабами такі системи можуть склада тися з обмеженого інвентарю одиниць і належати до авторського дискурсу, маючи там поле референції, субʼєктивно детерміноване суто індивідуальними асоціаціями продуцента і через це іноді приховане від пересічного реципієнта. Вони також мо жуть бути повʼязаними, як зі своїм планом змісту, із суспільно-значущими кому- нікативно-функційними різновидами дискурсу (такими, як політико-ідеологічний чи літературознавчо-філологічний). В обох випадках формування таких вторинних систем є наслідком усвідомленого комунікативного наміру продуцента. Водночас вторинно-знакова функція мовних ілюстрацій може бути незалежною від продуцента, виникаючи внаслідок їх інтерпретації реципієнтом. Ця інтерпретація також може мати індивідуально обмежений характер — у разі ідіосинкратичного «вчитування» реципієнтом додаткових смислів. Але така «незапланована» вторинно-семіотична інтерпретація ілюстративного матеріалу як маніфестанта певної національно-етнічної картини світу та властивих їй когнітивних моделей і систем цінностей може відбуватись у тому випадку, коли цей матеріал сприймається й оцінюється з погляду іншої національно-етнічної мовно-культурної спільноти чи, нарешті, тоді, коли мова як така є тією самою, але відмінності у соціокультурному тлі одного з її варіантів (територіального чи історичного) вирізняються й ідентифікуються через їх сприйняття крізь призму іншого її варіанта. Перспективи подальших студій у цьому напрямку полягають у широкому дослідженні конкретних випадків вторинного знакового функціонування прикладів, а також в опрацюванні теорії та методології відповідних розвідок.
subject: Статті
  topic: section
subject: інтерпретація
  topic: keywords
subject: продуцент
  topic: keywords
creator: Сергій Єрмоленко
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
doi: 10.33190/0027-2833-337-2024-4-002

Лексичне нормування та культуромовні рекомендації очима етимолога
type: item
description: Стаття порушує питання фаховості культуромовних рекомендацій, критеріїв лексичного нормування, оцінки слів як прийнятних чи неприйнятних з огляду на їхнє походження — питоме чи запозичене. У річищі тенденції до розподібнення з російською мовою автори культуромовних настанов закликають уникати мовних одиниць, спільних з російською мовою, і заступати їх відмінними відповідниками. Показано, що ця тенденція поширюється не лише на справжні росіянізми, а й на слова східнослов’янського, спільнослов’янського й навіть індоєвропейського походження. Їх помилково усвідомлюють не як питомі українські, а як накинуті російські. Підкреслено необхідність розмежовувати при нормуванні справжні та позірні росіянізми. З іншого боку, в українській мові з’являється дедалі більше полонізмів. Цей процес не може бути оцінений суто схвально чи суто критично. На думку автора, полонізми можуть бути рекомендованими до вжитку, якщо дають змогу замінити стале словосполучення однослівним відповідником або замість неслов’янського запозичення вжити відповідник з питомими морфемами. На критичну оцінку заслуговує практика, коли полонізми пропагуютьcя як нібито «занедбана» чи «репресована» українська лексика. Звертається увага на те, що в культуромовних публікаціях деколи неправильно розуміють явище калькування: не як поелементний переклад, а як непотрібне, механічне запозичання взагалі. Підкреслено, що доречно застосоване калькування є продуктивним засобом розбудови лексики на питомих засадах. Деякі частотні українські слова виникли саме як удалі словотвірні кальки. Нинішня боротьба з недоречним калькуванням обмежена лише кальками з російської мови й мало поширюється на сумнівні семантичні кальки з англійської.
subject: Статті
  topic: section
subject: критерії нормування
  topic: keywords
subject: лексичне нормування
  topic: keywords
subject: росіянізм
  topic: keywords
subject: полонізм
  topic: keywords
creator: Пилип Селігей
rights: Авторське право (c) 2024 Науково-теоретичний журнал Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України та Українського мовно-інформаційного фонду НАН України. Мовознавство
date: 2024-12-16
publication date: 2024-12-16
doi: 10.33190/0027-2833-337-2024-4-001